РИЧАРД БЪРТЪН
КЛИНТ ИСТУУД
МЕРИ ЮР
КЪДЕТО КАЦАТ ОРЛИТЕ
Участват още: Патрик Уаймарк, Майкъл Хордърн
Робърт Бюти, Антон Дифринг, Доналд Хюстън, Дерън Бесбит и др.
Готови сме, сър. Очакваме вашата заповед.
Ясно. Край.
Нашият човек е свален в 2 ч. тази сутрин.
От Генералния щаб, с целия си акъл, не ни уведомиха чак до 10 ч.
Проклетите идиоти не ни уведомиха.
Дважди проклети да са, че пренебрегнаха съвета ни.
Както и да е, той е тук, в град Верфен...
до Шлос Адлер, "Замъка на орлите".
И наистина е добре наречен, защото само орел може да го стигне.
Задачата ни е да влезем и да го измъкнем възможно най-бързо,
преди да са изкопчили информация. - От къде сте сигурен, че е там?
Самолетът му е кацнал аварийно на 15 км оттам.
Замъкът е квартира на немските тайни служби в Южна Бавария.
Къде другаде да го отведат?
Как се е разбил самолетът? - Лошо стечение.
Нанесохме масиран удар по Нюрнберг миналата нощ.
Не трябваше да има изтребители на 150 км от австрийската граница.
Случаен патрул го е свалил. Както и да е, това не е важно.
Важното е да го измъкнем оттам, преди да е проговорил...
или ще кажа - вие да го измъкнете. - Ами с парашутисти, сър?
Шлос Адлер е непристъпен и неуязвим.
Ще трябва поне батальон парашутисти за превземането му. Нямаме време.
Тишината и секретността са нашата надежда
и вярвам, че сте тихи и потайни.
Осъзнаваме, че досега не сте работили заедно в екип,
но се познавате добре помежду си, освен л-т Шейфър.
Вероятно сте забелязали,
че той носи отличителни знаци на американски рейнджър.
Това говори само по себе си. Майор Смит ще води групата ви.
Специалисти сте в оцеляването зад вражеските линии.
Смит, л-т Шейфър, серж. Харод и Макферсън във военните специалности,
останалите - в други. Говорите свободно немски.
Тренирани сте за различен тип сражения.
Ако никой няма шанс за оцеляване, то вие имате.
Разбира се, има и друг начин, сър. Начин със 100% гаранция за успех.
Нито адм. Роланд, нито аз имаме претенции за непогрешимост.
Пропуснали ли сме друга възможност?
Да повикаме ескадрила "Ланкастър"-и с 10-тонни бомби.
Не мисля, че след тях някой в замъка ще проговори.
Не схващате същността на положението.
Заловеният човек е американец, ген. Карнаби.
Ако го убием, си мисля, че ген. Айзенхауер
може да открие втория фронт срещу нас.
Има някои тънки моменти в нашата съюзническа дружба.
Много добре тогава, господа. В 22:00 ч. на летището.
Няма други въпроси, нали? - Има, сър.
При цялото ми уважение, сър. За какво е всичко това?
Защо този човек е важен? Защо... - Достатъчно, сержант.
Имате нужната информация.
Мисля, че щом пращаме човек на смърт,
той има право да знае за какво отива.
До болка е просто, сержант.
Карнаби е от главните координатори в планирането на втория фронт.
Той излетя миналата нощ за среща с опозиционери в Близкия Изток
относно плановете по нахлуването в Европа.
Срещата с руснаците трябваше да стане на остров Крит.
За нещастие самолетът му не достигна.
Ако германците го накарат да проговори,
може да няма втори фронт тази година.
Разбрахте ли, сержант? - Тъй вярно, сър.
Извинете, сър. - Няма нищо, сержант. Забравете.
Ако имате още въпроси, м-р Смит ще отговори. Това е, господа.
Да се приготвят. Наближаваме зоната за скок.
Готови!
Зелено! Давай!
Къде е Харод?
За последно го видях да се носи към ония дървета там.
Добре, разпръснете се. Да го намерим.
Майоре!
Вратът му е счупен. - По дяволите!
Ще го заровим или ще го оставим?
Ще го оставим. Снегът ще го покрие до няколко часа.
Върнете се и донесете снаряжението. Ще проверя дали радиото още работи.
Радиото е наред. Има кошара на 1,5 км надолу.
Там ще проверим снаряжението.
Ами хората, които живеят там? - Няма.
Това е високопланинско пасище.
Качват се през май и слизат през септември.
През останалото време е напълно безлюдно. Хайде, да вървим.
Обаче да знаете, нищо не разбирам от това.
И никой от нас, Джок. Ти си готвачът. Приготви...
малко топла храна и кафе, а после ще се обадим до Лондон по радиото.
Забравих кодовете в куртката на Харод.
Ще ида да ги взема. - Не, моя глупава грешка.
Навън виелицата май продължава.
Ако не се върна до час,
сигнализирайте с 4 ракети на всеки 5 минути. Ще ми покаже пътя.
Може да насочи и някой немски полк.
Няма немци в радиус от 10 км.
Никой да не излиза, преди да се върна.
Джок, запази малко кафе. - Ще изстине дотогава.
Казаха, че е предимство да опиташ студено кафе.
Стой! Обърни се!
Притесни се, да не би да не дойда? - Трябва да се внимава.
Добре ли пътува? - Прекрасно. Измръзнах до смърт.
Защо не осигури малко гореща вода или електрическа възглавница?
Мислех, че ме обичаш. - Не мога да помогна в мислите ти.
Заех се да доставя нещата ти. - Такова ли посрещане ли заслужавам?
Боя се, че няма време. Моят радист бе убит при скока.
Какво се случи? - Нещо го е ударило по врата.
Дръжка на нож или приклад. Кожата бе посиняла, но не наранена.
Някой му е счупил врата, за да изглежда нещастен случай.
Повеждам групата при изгрев през хребета към долината.
Ще спрем в гората докъм 7 ч. Не се засичай с нас.
Докато е тъмно, ще се промъкнем в селото.
В селото има гостилница - "Към дивия елен".
Зад нея вдясно има барака за дърва.
Ще се срещнем там утре точно в 8:00 ч. вечерта.
И след това какво? - Ще ти кажа, като му дойде времето.
Дошла си напълно готова. - Не ми говори повече за това.
От къде знаеш за всичките тези неща, "Към дивия елен", бараката?
Имам право да знам. - Нямаш право да знаеш нищо.
Работихме заедно 3 години. Аз съм професионалистка.
Аз също. - Ако бяхме женени, което аз...
Мисля, че бързаш. - Аз също. Нали?
Какво те забави? - Бях голям късметлия.
Впуснах се в тая глупост. Тефтерът лежеше в снежна преспа.
Имаше ли си приятел? - Нямаше късмет.
Благодаря, че ме изчака. - Няма проблеми.
Лейтенант, защо не отивате да спите? След няколко часа ще съмне.
И ти също, Джок. - Да, ще си лягам.
Нищо не мога да хвана.
Сигурно заради бурята?
Да, ще опитам на сутринта.
Лейтенант, елате с мен. Другите стойте тук.
По-добре оставете снаряжението тук.
Някой ще полудее. Как си мисли полковникът някой да се промъкне?
Мисли, че като е разгадал немците, няма да има трудности.
Какво е направил?
Прекара от 40-а до 43-а година в Германия, първо във Вермахта,
после в Генералния щаб в Берлин. Познавал твърде добре Хитлер.
Мислех, че е малко луд. - Вероятно.
Имаме достатъчно грижи. Скрий момчетата сред дърветата.
Увери се, че вървят зад онези дървета.
Аз се връщам се след минута.
Да стоят зад дърветата. - Добре.
"Ятаган" вика "Хлапак". Приемам.
"Хлапак" вика "Ятаган". "Татко Макрий" чака.
Тук е "Татко Макрий", "Ятаган".
Каква е настоящата ти позиция? Приемам.
В гората западно от замъка.
Снишавам се до здрач. Харод е мъртъв.
Приемам.
Случайно ли загина Харод?
Не. Приемам.
От германците ли? - Не.
Време на следващата връзка неопределено.
Ще бъдете ли на линия?
Полк. Търнър и аз оставаме в щаба до края на операцията. Успех. Край.
Изглежда бяхте прав, сър.
Да, страхувам се, че да. Чудя се кой ли е следващият?
Самият Смит, може би. - Съмнявам се.
Някои хора имат шесто чувство.
Той има и шесто, и седмо, че и осмо чувство.
Той е най-добрият ни агент. - След вас.
И така да е, дори да е най-добрият,
тази операция ми изглежда невъзможна.
Погледнете долу, в подножието на замъка.
Добермани.
Добермани, стражева кула, телени заграждения.
Загражденията могат да се срежат или прескочат.
Съмнявам се някой да ги прескочи, когато по тях тече 3000 волта ток.
Ако не греша, майоре, това там са казарми.
Няма грешка. Това е щабът на алпийския корпус.
Ако има още изненади, трябва да знам за тях.
Мислех, че знаете. Защо не сме облечени като немски моряци?
Трениращи парашутисти идват непрекъснато. Какво са 6 нови лица?
Това си е изцяло британска операция.
Аз съм американец и изобщо не знам защо съм тук.
Именно защото сте американец.
Скъпи Крамер, посивял сте от последната ни среща.
Как е Берлин? - Променен. Харесва ли ви колата ми?
Изглежда много опасна. - Пробвайте я.
Майор Бергхолдер, адютантът ми.
Майор Брандт, алпийски батальон.
Полковник Вайснер, армейска охрана.
Майор Фон Хапен, Гестапо.
Разпитвахте ли го вече? - Не, чаках вас.
Този Фон Хапен знае ли, че ген. Карнаби е тук?
Да, информирах го, но той не го счете за важно.
Предпочитам Гестапо да стои далеч,
докато не получим нужната информация.
Не искам да мъти водата с изчекнатите си методи.
Може да си бъде чисто армейска работа.
Съгласен съм. - Добре.
Имах изнурително пътуване. Искам малко да се освежа.
Да поспя няколко часа преди да видя Карнаби.
Ще се видим в квартирата ви.
Срещата ще е готова, когато пожелаете.
Стой. Документите за проверка.
Разбира се, много пъти й писах,
но при толкова много войски в Берлин трудно би си спомнила за мен.
Надяваш да си единственият незабравим.
Как се казваше впрочем? - Фред.
Да, помня Фред. Беше малка Червена шапчица.
Ще опитаме в тази зад нас. Като влезете, пообиколете.
Дръжте ушите нащрек за нещо относно Карнаби.
Ще се срещнем тук след половин час. Добре.
Две бири.
Ще се видим по-късно.
Да имате нужда от нещо?
А коя си ти, моя красива алпийска роза?
Хайди. Стига, имам работа. - Няма по-важно от това
да забавляваш войниците на отечеството.
Да ти изпея песен? - Много съм слушала.
Хубаво, тогава ще я изсвиря с уста. Нещо такова...
Обзалагам се, че имаш и прекрасен глас.
Благодаря. Ела в бараката за дърва след 5 минути.
Сега ме удари през лицето с всичка сила.
Майоре, държанието ви не приляга на офицер от Вермахта.
Хер майор, внимавайте.
Майор Бернард Химлер. Значи ли това име нещо за вас?
Съветвам ви да си гледате работата занапред. Ясно ли е?
Коняк. - Нека бъдат два.
Не мисля, че открихте нещо за ген. Карнаби.
Не съм търсил. Благодаря. - Какво си говорихте с онзи майор?
Казах му, че съм брат на Химлер.
Да, видях, че малко се стресна. - Повече от малко си мисля.
Дръжте си очите отворени. Връщам се веднага.
Свали си дрехите. Не се сърди. Свали си дрехите.
Добре.
Сега се отпусни. Нямах това предвид.
Отиваш тази вечер в замъка като прислужница.
Как? Гола ли? - Добра идея, но малко очебийна.
Има недостиг на хора в Германия и Шлос Адлер не прави изключение.
Ти си типът, който търсят - млада, умна, добре изглеждаща
и с чувство за хумор. - Ти си луд.
Ако не бях, щях ли да върша тая работа? Слушай внимателно.
Легендата е: пристигнала си от Щайнгаден преди 20 мин.
Името ти е Мария Шенк. Идваш от Рейнланд.
Дай ми обувката.
Имала си туберкулоза и е трябвало да напуснеш работа.
Братовчедка ти Хайди работи в "Към дивия елен".
Заради нея приемаш.
Къде са ми документите? - В тази кутия...
заедно с разрешението за пътуване. Хайди ще ти даде другото.
Ще ми трябва време да приготвя нещата.
Фалшификаторите ни здраво се постараха за твоите документи.
Мислех, че самолетът на генерала се е разбил едва вчера сутринта.
Беше подготвено.
Самолетът кацна принудително на летището на около 8 км оттук.
Беше направен на решето от британски картечници.
Но дупките са си дупки.
Да не искаш да кажеш, че са рискували живота на генерал
и плановете за втори фронт? - Не, разбира се.
Дай другата. Бързам да вляза в замъка
преди да са разбрали, че това не е ген. Карнаби.
Човекът знае за втория фронт колкото аз за обратната страна на Луната.
Той е американски ефрейтор - Картрайт Джоунс.
Бивш актьор, второкласен, но страшно прилича на генерала.
И горкият се е забъркал в това?
Не, той е доброволец. Кой актьор не би искал?!
Ако се справи, ще му потръгне професионалната кариера.
Но може и да е лошо включване. - Да, едно представление.
Ето ни и нас. Мери, сега Мария, това е братовчедка ти Хайди.
Остави го в кутията. Хайди ще ти каже какво да правиш.
Тя е един от най-добрите ни агенти в Бавария от 1941 г. и...
Какво превъплъщение само...
Той е тръгнал 3 минути след мен, казваш, че е бързал,
но го нямаше след мен. Някой друг да е напускал?
Не видях добре, мястото е шумно, но няколко души излязоха.
Всеки от тях би могъл да се подхлъзне.
По-добре говорете направо или ще ме отпишете от тая каша.
И двамата знаем, че радистът не е убит при скока.
След смъртта на Макферсън оставаме само петима.
Кажете ми какво става или оставате четирима.
Добре, л-т. Сутринта ме питахте защо вие участвате в тази мисия.
А отговорът е много прост.
О, скъпа Мария, дойде най-после.
Скъпа братовчедке, колко се радвам да те видя.
Гестапо! Толкова съм щастлива да те видя.
Може ли да те представя на един приятел? Майор Фон Хапен.
Братовчедка ми Мария Шенг.
Братовчедка ви ни очаква, фройлайн Шенг, но, Хайди...
не ни каза колко е била хубава. - Благодаря.
Когато сте готова да тръгнете към замъка,
ще имам честта да ви придружа. - И аз отивам с нея.
И двете? Това е голямо щастие. - Аха.
Фройлайн, до скоро.
Това е карта на замъка.
И твоите инструкции. Върши си работата добре.
Не е излизал никъде.
Къде е бил тръгнал? Наредих никой да не напуска.
Да изляза ли да огледам?
Внимание! Търсим 4-5 дезертьори от Щутгарт.
За да избягат, са убили двама офицери и пазача.
Известно ни е, че са тръгнали насам. - Умно, наистина умно.
Искам всички старши офицери от 13-и, 14-и и 15-и набор да излязат.
Проверете им документите.
Господа, някакви предложения?
Лейтенант?
Мисля, че навън имаме повече шансове от тук.
Съгласен. Господа, ще се видим след войната.
Документите са от 4-а танкова дивизия в Щутгарт. Кога ви пуснаха?
Полковник? - Какво има, майоре?
Ние сме тези, които търсите. Идваме да се предадем.
Лейтенант, отведете тримата за разпит.
Офицерите ще дойдат с мен.
Извинете.
Да. - Майор Фон Хапен е.
Слушам, господине.
Фройлайн...
Стой. - Връзките на обувките...
По-добре да се отървем от това. - Да. В дерето. Да я бутнем.
Хайде, бутай.
Още малко.
Добър вечер, лейтенант. Това е г-ца Шенк.
Лейтенант Карнитцер, секретарката на полковника.
Може ли да видя документите ви? И вашите, фройлайн.
Елате с мен, моля.
Може би ще ви видя след малко. - Благодаря ви.
Намерихте ли нещо интересно, майоре?
Чух, че е имало малко вълнение из селото.
Нищо сериозно. Само арест на петима дезертьори.
Не съвсем. Такива заповеди бяха издадени.
Всъщност бяха петима британски агенти в германски униформи.
Британски агенти ли? Защо не съм информиран?
Сега ви информирам.
Ако сте издали тези заповеди, трябва да знаете нещо:
кои са те и защо са били в това секретно място.
Търсихме ви в канцеларията ви и в стаята ви. Не бяхте там.
Не трябва да ви напомням,
че ръководя цялото Гестапо в района
и ако има чужди агенти, трябва веднага да бъда информиран!
Нямаше ви тук, майоре! - Тогава ме намерете, полковник!
В задълженията ми влиза да ви информирам, а не да ви търся!
Знам задълженията ви. И вашата лоялност.
Ще ви напомня, майоре, че съм полковник от СС,
а не лейтенант, който да заплашвате!
Военният ви чин и длъжност ги знам добре, полковник,
както и опитите ви да ме дискредитирате пред началството.
Ако има дискредитиране, вие сте си виновен. Лека нощ.
По-добре заключи вратата. - Разбира се.
Тук са всичките необходими неща.
Пистолет, бинокъл, кълбо канап и оловни тежести.
И си го оставила тук? - Преди седмица.
И си знаела за всичко това? - Да. Успех, братовчедке.
Може да ни потрябва.
Мисля, че германците вероятно вече знаят за всичко това.
Мина ми през ума.
"Ятаган" вика "Хлапак". Приемам.
"Ятаган" вика "Хлапак".
"Ятаган" е, сър.
"Хлапак" вика "Ятаган". Обади се. Приемам.
Макферсън е убит. Томас, Кристиансен и Бъркли са заловени.
Влизаме ефективно до час.
Транспортът да е готов. Приемам.
Оттеглете се, "Ятаган". Спасете се.
Сигурно се шегувате. Край. - Това е заповед, "Ятаган".
Изчезна, сър.
По дяволите! Вината е моя.
Вината е моя, полковник. Идеята беше моя.
Може би остарявам. - Може би и двамата остаряваме.
Вече няма съмнение.
Германците напълно са проникнали в МИ6.
Знаят всеки ход, преди да е направен.
От къде получават всичко? Лично подбрахме всеки човек.
Имахме пълна секретност. - Секретност?
Тази дума стана лоша шега.
Имаме си компания.
Отвори прозореца. - Добре.
Сложи раницата в автобуса и виж да запалиш двигателя.
Как върви? - Опитай да запалиш.
Да. Кап. Мюлер с трима пленници. - Добре.
Остави тази отзад и завържи онази за въжето.
Боже, за малко да се пребия.
Не трябваше да отиваш на тия откачени мисии.
Остаряваш. - Благодаря ти за милите думи.
За първи път ми стана горещо в тази проклета страна.
Имаш ли плана на замъка? - Да.
Изпълни ли нарежданията?
Защо не му помогнеш?
За какво? Той напълно може да се грижи сам.
След като аз се изкачих, защо той да не може?
Първо надолу по стълбите, третата врата.
Коридорът вдясно е за източното крило.
Пак надолу. После вляво.
Телефонната централа.
Няма ли да ми подадеш ръка, а?
Май имате много женски явки в тази страна, майоре.
Това е Мери, една от групата ни.
Лейтенант Шейфър. - Здравейте.
Здрасти, Мери.
Занеси въжето и експлозивите
в стаята си и ги донеси, когато идваш.
Как изглежда? - Съвсем тихо.
Първо трябва да повредим хеликоптера.
Може да отлетят с Карнаби. - Може да го уредим.
Ехо?
Вие ли сте пилотът? - Да.
Комендантът ви вика на телефона. В радиозалата вляво, зад ъгъла.
Имате ли цигари, лейтенант? - Да, разбира се.
Бая студено, нали? - Да.
Бърза работа.
Страхът дава криле, както се казва. Какво ще правим сега?
Ще видим как я кара Картрайт Джоунс.
Правите нещата много трудни, хер генерал.
Наистина много трудни. - Няма никакви трудности, майоре.
Генералът не е забравил, че Германия е подписала конвенцията от Хага.
Не съм забравил, но ръцете ми са вързани.
Имам заповеди от Берлин. - Може да кажете всичко.
Аз съм ген. Джордж Карнаби
от американската армия, РА 123-025-3964.
Един от главните координатори в планирането на втория фронт.
Какъв втори фронт е това?
Генерале, направих всичко възможно.
Опитах се да спра Гестапо.
Убедил съм главното командване, че случайното ви залавяне
ще принуди съюзниците да променят плановете си,
но това май не е достатъчно.
За последен път питам, ще ни дадете ли информация?
Аз съм ген. Джордж Карнаби от американската армия.
Нещата са във вашите ръце, Крамер.
Генерале, имаме лекарства, с които можете да проговорите.
Не желаем да ги използваме, но... - Скополамин.
И докъде ще стигнете, полковник? - Имаме и други лекарства.
Лейтенантът тук е обучена медицинска сестра.
Извинете.
И са тези, за които си мислим? Много добре.
Да, качете ги тук.
Имате ли някаква информация за другите двама?
Дръжте ме в течение.
Доста интересна компанийка идва, генерале.
Лекарствата май няма да трябват.
Не мислите ли, че е време да действаме?
Всеки момент. Само търпение.
Момент.
Фройлайн! Безпокоя ли ви?
Не. Таман излизам. - Аха, значи тъкмо навреме.
Искате да ме видите ли, майоре? - Естествено.
За какво?
Ами, така. Просто искам да ви видя. Нали това не е престъпление?
Тук много рядко може да се види толкова красиво момиче.
Мога да ви покажа малко баварска гостоприемност.
Долу съм подредил стая,
която е превърната в най-прекрасното кафене.
Трябва да се видя със секретарката на полковника.
Тя може да почака. Имаме да си приказваме за много неща.
Например за? - За Дюселдорф.
Бях там студент доста време, от 1929 до 1933 година.
За ваше здраве, господа.
Не пиете, генерале.
Разбираемо е.
Когато на вашите спасители поникнат крилца и те отлетят нагоре...
А обратното пътуване, господа?
Как е организирано? - През Швейцария.
След това би било съвсем лесно до Лондон.
Гумена лодка през Рейн и после малко пеша.
Ще докладвате за прехвърлянето на генерала в Берлин на мига.
В Лондон ли? Луд ли сте?! Не и докато Смит и Шейфър са живи.
За какви ни взимате?
Също ще докладвате за нещастната смърт на майор Смит.
Мъртъв ли е? - Не сме сигурни.
Трябва да се появи всеки момент. - Закъсняваме.
Спомнете си за важното събитие. - Да.
Мисля, че положението се промени драстично
за вас и ще ни дадете необходимата информация.
Нищо не се е променило, полковник.
За най-голямо нещастие.
Само хабите хубавия скополамин. Никой да не мърда!
Не, не ви съветвам, полковник.
Радвам се да ви видя всички, пиете си на спокойствие.
Извинявам се за прекъсването.
Лейтенант, пуснете оръжието.
Какво? - Остави оръжието и седни!
Какво говориш, по дяволите? - Седни!
Майоре, ако доживея до 100... - Не правете нищо, лейтенант.
На вашия език, вие сте балама... Прекрасен второкласен тъпак...
Моля за обяснение. - Друг път, полковник.
Скополаминът ще даде малък ефект върху приятеля ни,
защото той не е Карнаби, а просто Картрайт Джоунс, американски актьор.
Кой сте вие? - Просто минавам, както казвате.
Лекарството ще подейства повече на приятелите ни на края на масата.
Не го слушайте, генерале, блъфира! - Тихо!
Разрешете да се представя. Майор Йохан Шмидт.
Армейско разузнаване на СС, Щутгарт.
Може ли да го докажете? - Разбира се.
Преди това се чудя дали няма да извикате някого от охраната.
Не говоря фантасмагории и не си държа погледа
върху тези хора едновременно.
Странно.
Доколкото помня...
катедралата беше от другата страна на площада.
Може и да бъркам. Беше отдавна.
Не, майоре. Може и аз да греша.
Не съм била в Дюселдорф от три години.
Лесно е да се забрави. - Да, много лесно е.
Фройлайн, струвате ми се малко объркана.
Има ли нещо? - Не, няма нищо.
Малко ме боли главата. Днес много пътувах.
Да, разбира се. И аз съм тук,
приказвам разни глупости за неща като Дюселдорф.
Ще ми простите ли? Благодаря. Ето какво ще ви кажа.
Ще пийнем по още един шнапс и ще ви изпратя до покоите ви.
Благодаря. - Фройлайн!
След като сме се настанили, първото нещо
е да разберем кой е всеки от нас и какво прави тук.
Така, първо лейтенантът. Той е наемен убиец
от американското разузнаване, известно като ОСС.
Задачата му е да ви убие вас, полк. Крамер и ген. Розмайер.
Задачата на ген. Карнаби е двойна: Първо, да ви заблуди
с грешни планове за втория фронт и второ - да даде на британците
идеалното оправдание да изпратят отряд.
Това ни води до тримата ни приятели тук
и най-умната част от британската операция.
Те са сътрудници на МИ6. - Лъжа!
Нека довърши!
Задачата им е да проникнат в немското командване
вместо истинските Томас, Бъркли и Кристиансен,
които работят за нас в Лондон и бяха заловени преди около месец.
Пак лъжа. Не може да докаже нищо! - Не мога ли?
Нещо да отречете, лейтенант?
Сега, ген. Карнаби, може би
ще ни дадете истинското си име, чин и личен номер.
Картрайт Джоунс, ефрейтор от американската армия,
РА 123-025-3964.
Благодаря ви.
Като заменят нашите хора с тези трима британски агенти,
каква е следващата част от плана?
Да проникнат в немското главно командване.
Как? Просто.
Инсценират въздушна катастрофа с фалшив генерал на борда,
изпращат специални агенти за спасяването му,
като са сигурни в провала им
и се надяват, че ще бъдат отведени в Берлин, в сърцето на Вермахта.
А вие, майор Шмидт, какви бяха заповедите към вас?
Да ги преведа и сам да се измъкна през Швейцария.
Невероятно! - Да.
Но много просто за британците.
Трябват ни доказателства. - Разбира се, генерале.
Доказателството е в три части. Първо, ако не съм този,
който казвам, какво правя тук? На какво мога да се надявам?
Да спасявам измамник, да разобличавам трима шпиони. Дали?
Срещу хората, за които се предполага да работя.
Нищо не мога да спечеля. Ако тези хора са това, което казват,
те ще знаят имената на най-добрите агенти на Белия дом.
Да. - Защо не ги попитате?
Трябва да знаят кой ги е пратил. - Всички работим чрез свръзки!
Не е необходимо да знаем откъде идват заповедите ни.
Значи трябва да сме заедно, но защо аз го знам, а вие не.
Второ, полковник, имате един от най-мощните радиопредаватели.
Обадете се в щаба на фелдмаршал Кеселринг в Италия
и поискайте шефа на разузнаването му - майор Вилхелм Вилнер.
Полк. Крамер се обажда от Шлос Адлер в Бавария.
Казва, че е много спешно. - Майор Вилнер слуша. Да, полковник.
Може ли да го опишете? - Няма нужда.
Да си покаже дясната ръка.
Може ли да видя дясната ви ръка? - Разбира се.
Има два успоредни белега, на около 3 см разстояние.
Белезите ги има. - Попитайте го как ги е получил.
Откъде са ви? - По рождение са.
Казва, че са му по рождение. - Така е. Кажете му, че е предател.
Кажете му, че е ренегат. - Това е Шмидт, няма съмнение.
Благодаря ви, майоре. - Благодаря ви, полковник. Лека нощ.
Дай ми водата.
Истинските Томас, Кристиансен и Бъркли
работеха за британското контраразузнаване
и отговаряха за мрежата агенти извън Британия.
Сега, ако тези хора наистина са такива, би било резонно
да очакваме, че имат списък на тези агенти.
После може да сравните техния с основния,
който имам в тефтера. - Има нещо сбъркано.
Не се съмнявам кой е Шмидт, но има някаква грешка.
Да. Ние сме я направили.
Фройлайн, бихте ли ни донесли моливи и тефтери
и скоро ще разберем кой говори истината.
Лека нощ, Мария. Вие сте най-чаровното момиче.
Лека нощ и благодаря. - Трябва да се опознаем по-добре.
Лека нощ.
Всеки от тях ще свърши работа.
Сега ги сравнете с моя оригинал.
Стража!
Стойте на място, господа.
Отпуснете се.
Второкласен тъпак, а? - Това можах да измисля в момента.
Благодаря, стана по-зле. - Съжалявам.
Впрочем, дано не са изпуснали нещо.
Това ли искахте? Тези тефтери ли? - Хубави имена и адреси.
А тези хора? Кои трябва да са?
И аз се чудя. Бяха под подозрение.
Изтичаше секретна информация, а постъпваше безполезна.
Отне ни седмици да разкрием службата, контролирана от тях.
Не можехме да докажем, а ни трябваха имената на свръзките им.
Тези имена и адреси. Затова измислихме този план.
А майор Вилнер, началникът на разузнавачите на Кесерлинг?
Смята, че съм от най-добрите агенти.
Подавах му безполезна и фалшива информация няколко години.
Хайде, генерале... - Стойте по местата си!
Съветвам всички да не мърдат.
Пуснете оръжието, майоре.
И вие също, лейтенант.
Към камината.
Слава богу, че сте тук. Почти се... - Седнете, полковник!
Всички да останат, където са...
докато разбера какво точно става тук.
Разбира се, че виждате какво... - Седнете, полковник!
Съвсем е просто. Лейтенантът и аз разкрихме заговор срещу фюрера.
Абсурдно! - Генерале!
Седнете.
Всички тези са замесени в конспирация срещу Райха.
В джоба си имам имената на конспираторите.
Таман щяхме да арестуваме тая групичка.
Списъкът в джоба му е на германски агенти в Англия!
Не очаквам да ми повярвате.
Но сигурно ще повярвате на тези имена,
ако разрешите да ви ги покажа.
Да ги видя.
Внимателно, майоре!
Много бавно.
Донесете ми ги.
Донесете ми ги!
Ставайте! Отидете там!
Горе ръцете!
Джоунс, намери нещо да ги вържем. Мери, донеси куфара насам.
Какво ще правим с тия тримата? - Ще ги вземем с нас. Закъсня.
Един ден изобщо няма да дойда. - Пази онези тримата.
Лейтенант, трябва да създадем доста суматоха, за да се отървем.
Леле, този път много ме объркахте, както никой друг.
Погребът е тук. Взривим ли ги, ще си помислят, че ги е нападнала дивизия.
На другия край на замъка е радиозалата.
Ще взема другите и ще се срещнем там. Вземи картата.
Мери, тръгваме.
Нека бъда пределно ясен.
Ако някой от вас гъкне, ще убия всички. Ясно?
Джоунс, вземи пистолета на майора. Тръгвайте.
Тръгвайте!
Насам.
Чакай, назад. Мери, влизай там.
Свободно.
Здрасти.
Влизайте.
Вътре, бързо.
Може да ти потрябва.
"Ятаган" вика "Хлапак".
Имаме си компания. - "Ятаган" вика "Хлапак".
"Ятаган" вика "Хлапак".
"Ятаган" вика "Хлапак"!
Изведи останалите оттук и докладвай на коменданта.
"Хлапак" вика "Ятаган". Приемам.
Всичко е готово. Трябва ни транспорт, ясно?
Разбрано. Имате ли го? Приемам.
Имаме го целия.
Всички грехове опростени.
Проклятие.
Изведи Томас. Бързо.
Сега!
Излизай. Спускай се.
Хващай се!
Гранати!
Излизайте! Навън!
Добре.
Лейтенант, вземете въжето.
Назад!
Добре, надясно.
Бързо, движение.
Проклятие. Мамка му.
Мърдайте!
Добре. Развържи ги.
Сложете тия шуби, ако не искате да умрете от студ. Бързо!
Джоунс, изведи ги. Мери!
Пази ги. Давай.
Вратите на коридора са залостени.
Виж с кой лост се управлява лифтът.
Има бутони "стоп" и "старт". - Виж дали можеш да пуснеш мотора.
Не е зле, нали? - Да, добре.
Дай надолу, ще се качим на покрива и после ще върнеш назад.
Мери, доведи ги насам. - Тръгвайте.
Заобиколи въжето и се спусни долу.
Спускай се!
Внимавай!
Хванахме го, Смит! Слушай сега. Ще направим сделка с теб.
Ще ни спуснеш с кабинката, а ние няма да убием Шейфър.
Покажете го, за да видя, че е още жив.
Показвам го!
Влез в кабинката.
Дай ми това.
По дяволите!
Нагоре. Хвани го!
Помогни ми. Не!
Помогни ми!
Моля те.
Къде е майорът? - Върху кабинката.
Джоунс, раницата.
Да вървим.
Сложи бомбите на 3,5 минути закъснение.
Готов ли си вече? - Вече.
Всичко е заредено.
Давай!
25 минути. Ще успеем ли? - Да.
Ние наближаваме, а те ще успеят ли? - Господ знае.
Всички на пода.
Спешно. Дайте ми летището в Оберхаузен веднага.
Имаме си компания. - Да, виждам ги в огледалото.
Колко има до зарядите? - Зад следващия завой са.
Летището в Оберхаузен?
Дайте ми коменданта.
Пригответе се.
Зареди останалите и се махай оттук.
Стой!
Кулата на летище Оберхаузен?
Кулата на летище Оберхаузен е. Приемам.
Имам сериозни проблеми. Разрешете аварийно кацане.
Обозначете се.
Лейтенант Улрих.
3-а транспортна ескадрила от нощните навигационни упражнения.
Единият двигател отказа. Губя височина.
Чисто е за незабавно приземяване. - Насочвам се. Край.
Изтребителен отряд 126 от летище Оберхаузен.
Унищожете контролната кула.
Залегнете.
Баркли ли написа тези имена? - Тъй вярно.
Тед Баркли. Не мога да повярвам.
И Томас, и Кристиансен...
И тримата ли?
Господи, невероятно е. - Да, напълно.
Но не е невероятно като едно име, което липсва в този списък.
Кое име, майоре?
Имам го тук в този тефтер, в джоба ми...
По-рано тази вечер го показах на полк. Крамер.
Той се съгласи с мен, че това е
най-добрият германски агент в Англия.
Това е вашето име, полковник. Не се правете на учуден.
Със сигурност сте го очаквали.
Иначе защо ще сте тук да ни посрещнете?
В случай, че ви разкрият?
Продължавай.
Недооценихте адм. Роланд.
Подозираше ви от известно време.
Той ни изтегли с Мери от Италия, бяхме единствените
в службата, на които вярваше като на себе си.
Той ви помоли да изберете водач за експедицията.
Избрахте мен, защото знаехте от немците, че бях двоен агент.
Адм. Роланд не го знаеше. Но за вас аз бях идеалният избор.
Сега вече гадаете, Смит. - Не гадая, полковник.
Насочването на оръжието към мен е достатъчно доказателство.
Насочили сте го към мен, нали? - Продължавай.
Мери беше включена без ваше знание, имах нужда от нея,
за да вляза в замъка. Американският лейтенант
нямаше връзки с МИ6 и беше единствен,
на когото можех да се доверя.
Не бях сигурен за Харод и Макферсън, докато не бяха убити от другите.
Увлекателно. Много увлекателно.
Може би дори истина.
Дързък на моменти... - Свършен сте, полковник.
Пропускате нещо, нали? - Изобщо не.
Адм. Роланд ви качи лично на самолета, нали?
И направи всичко възможно да държите това оръжие, нали?
Той се застрахова, като махна ударника преди началото на мисията.
Оставете го долу, полковник.
Не бързайте, лейтенант. Не трябваше да мамим палача.
Сега какво, майоре? - Ще бъдете съден за измяна.
Публичен процес би бил неудобен. Болезнен не само за мен,
ами и за британското разузнаване, и адм. Роланд.
Сигурно не толкова болезнено като дълго спускане по въже.
Май не са ми останали други карти, нали?
Не, полковник, нямате.
Имам ли друга възможност? - Ако я искате.
Благодаря.
Ще задържа тези тефтери.
Това ли беше, майоре? - Да, лейтенант.
Ще ми направите ли услуга?
Другия път, като имате такива грижи, нека си останат изцяло британски.
Ще се опитам, лейтенант.
Превод и субтитри: BEST RIPPER
Редакция и тайминг: Домани© Translator's Heaven 2018©